- Nagypapa reggeli! - Jó reggelt!
- Jövök. - Jön már!
Szóltam neki.
Ezeket vidd az asztalra.
- Tessék a szósz. - Köszönöm.
Iszamu hol van?
- Megmosakodtál? - Igen.
Nem mosakodtál meg, tiszta kosz az arcod.
Igyekezz!
Megmosakodtál?
Igen.
Menj és nézd meg, hogy nedves-e a törülköző.
Valóban?
Köszönöm.
Már hozzá látunk.
Feladnád a postán ezt nekem?
Rágd meg jól a falatokat.
Korán indulsz.
Van egy súlyos betegem.
- A bácsikámat magammal viszem. - Azt megköszönöm.
- Viszlát. - Viszlát.
Igyekezz. Már csak hét perced maradt.
Utánam jöttök? Hol fogunk találkozunk?
Norikóval a megbeszélt helyen fogunk várni.
Szia.
Befejeztem.
Iszamu, siess!
A nagybácsi milyen ételeket szeret?
Mindent megeszik. A babot szereti nagyon.
Én is.
Igyekezz a reggelivel!
Olyan lassú vagy.
Köszönöm a reggelit.
- Elmentem. - Szerbusz!
- Találkozunk fél hatkor. - Rendben.
Késésben vagy.
Ne felejtsd el apád levelét.
Ó igen. Szia!
Mit csinálsz?
Sziasztok!
Nem hagysz itthon semmit?
Sziasztok!
Jó reggelt!
Hol van a testvére?
- Eggyel korábbi vonattal ment. - Értem.
- Súlyos betege van? - Igen. Tegnap késő éjszakáig nála maradtam.
- Ez egy nagyon jó könyv. - Meddig jutott vele?
A negyedik fejezetig.
Rendbe is tettük a lábujjaidat.
Tessék egy kis nyalánkság.
Na szereted a nagypapát?
Nagyon szereted ugye?
Igen, nagyon szeretem.
Szeretlek.
Többet nem kapsz!
- Utállak! - Hé!
- Utállak! - Hallgass!
Kaptunk egy megrendelést!
Aszahival mi van?
Még függőben van.
Nem ismer egy jó kávéházat?
A Lunát ajánlanám a Ginzán. Ez egy kis kávéház.
Találkozott már a vállalat elnökével?
Igen. Miért?
Csak kérdeztem.
Jó napot!
Jöjjön csak, itt van a számla.
Üdvözlöm!
Elfoglalt?
Mint általában.
Ez azt jelenti, hogy jól megy az üzlet.
Köszönöm.
Hogy telt a tegnap este?
Nagyon kellemesen Yada úr ismét énekelt.
Milyen szégyen.
"Az anyai szív szeretette mindig felemel... "
Ne aggódjon. Az öreg nem fog meghalni.
Hallottad Csako férjhez megy?
Nem. Kihez?
Tsumura úrhoz. Ismered?
Wasedéban kosárlabdázott.
Nem ismerem. Szeretik egymást?
Igen. Csako első látásra teljesen belehabarodott.
Olyanok, mint a féltékeny vénkisasszonyok... rossz magukra nézni.
Tessék. Remélem van rá fedezete.
Köszönöm.
Elmegyek.
Hová?
Robert úrhoz a hotelbe. Ha valaki keres, 2 órakor jövök vissza.
El tudna engem is vinni?
- Attól függ hova szeretne menni. - Én is a hotelbe igyekszem.
Későn érsz haza?
- Ma nem. - Rendben. Szia!
SHIKIKAWA
Tessék.
Ez micsoda?
- Tenger gyümölcsei. - A tenger tücskei.
- Még egy kicsit? - Elég volt.
- Nem iszol egy kicsit sokat, Noriko? - A sört szeretem. Csak még egyet.
Még egy kicsit.
Az alkohol nem testi szükséglet. Nem sportolsz tőle jobban.
Mi olyan vicces?
Ez annyira jellemző.
- Mindig ezt csinálja. - Mit?
Megkínálsz valamivel, majd eldöntöd, hogy nem kapunk.
Azt mondta, hogy nem kér többet.
Nincs semmi érzéked az etiketthez.
Mit akarsz ezzel mondani?
- Finom volt a tempura? - Igen, nagyon finom.
Mindig az illemre hivatkoztok, amikor azt mondjátok,
hogy a férfiaknak kedvesebbnek kell lenni a nőkkel.
Pedig ez nem igaz.
A férfiaknak és a nőknek is kölcsönösen tiszteletben kell tartani egymást.
Az etikett is ezt kívánja meg.
Jegyezd meg. Ez így van rendjén.
- Én nem így gondolom. - Ne légy ostoba.
- Kérsz még rizst? - Igen, köszönöm.
Sajnálatos, hogy a háború óta
a nők szemtelenek lettek. Az etikettre hivatkozva akarnak előnyhöz jutni.
Ez nem igaz. Mi csak azt várjuk el, ami nekünk jár.
A férfiak szemtelenedtek el nagyon manapság.
Bravó!
Ezért nem fogsz magadnak férjet találni.
Ezt nem tudom. De soha nem az van, amit én akarok.
Mondod te.
Emiatt nem mennél hozzá egy orvoshoz.
Soha.
Ti ketten lehetetlenek vagytok.
Igyekezetek, ha még Ginzába is elakartok menni.
A kilenc negyvenötös vonattal jön. Addig még van időnk.
Legutóbb mikor látgatott meg titeket a nagybácsi?
Egy évvel a háború után. Az állomás nagyon zsúfolt volt.
Abban a nadrágban voltam, amit az egész háború alatt viselnünk kellett.
A bácsikám a nehézségek ellenére megőrizte az egészségét.
Jó ez a rizs.
Még mindig emlékszem arra a képre a yamatói házban.
Úgy nézet ki, mint egy legyező vajon mint gondoltak róla az emberek?
Az a legkevesebb.
Eladtam.
Komolyan?
Szerintem szép volt.
Az árak felemelkedtek. Nehéz idők voltak.
Vasárnap elutazol?
Igen. Hozzak valami édességek a bácsikának?
Ne feledd, hogy nem tud megrágni semmit, ami kemény.
Nem felejtem. Elmentem!
Szerbusz!
Noriko, vidd ezt fel a bácsikádnak.
Meg vagy nélkülem?
Tessék egy kis tea.
Milyen idős vagy, Noriko?
Huszonnyolc éves.
- Huszonnyolc éves. - Valóban?
Itt az ideje, hogy férjhez menjen.
Nem minden nő akar férjhez menni.
Te is egy vagy közülük?
Íme az én részem.
- Van pénzem. - Ne ellenkezz!
Ragaszkodom hozzá.
Főzhettünk volna itthon is, az kevesebb kiadással járt volna.
- Nem lett volna ilyen ízletes. - De az egész család ehetett volna.
Már el is felejtettem, mennyibe került egy kávé a Ginzában?
Ez jó.
- Mennyibe? - Meghívtalak.
Köszönöm!
Nénikém!
Mi az?
A bácsikánk süket?
Nem teljesen.
Nem akar meghallani.
Pedig hall.
Idióta.
Beszélj hangosabban!
Bácsikám, nem fáradt el?
Látom.
Hány éves vagy?
Huszonnyolc.
Itt az ideje, hogy férjhez menj.
Nem ismer egy megfelelő vőlegényt?
Aki gazdag,
boldoggá tenne és aki mellett könnyű lenne az életem?
Igen, szép napunk van.
Jó napot!
Jó napot, Mitsuko. Sétálsz egyet a nagymamával?
Nagyon kellemes időnk van.
- Apád otthon van? - Nem, elment a testvérével.
A konferenciára?
Remélem nem okoz nagy gondot a testvérének.
Éppen ellenkezőleg, ne aggódjon.
Nagyon szép a ruhád.
Hallom vendégetek van.
Igen, nekem kell figyelnem rá..
Minden rendben van?
Add ide az édességet!
Megette a papírt is!
Ezt nagyon szereti.
Remélem hallja majd a színdarabot.
ElőI foglaltunk neki helyet.
Taka már jó ideje a fürdőben van.
Mi ezzel a probléma?
Nem tudom.
Amikor hazaértem a városból,
sírt és azt kérdezte, ki engedte meg, hogy ott töltsem az éjszakát.
Veszekedett a férjével.
Pedig úgy tűnt, jól kijönnek egymással.
Túlságosan is jól.
Ah, Noriko!
Köszönöm a fürdőt.
Most jöttél? - Igen.
Minek köszönhetem a látogatásod?
Nagyon kedves voltál vele.
Túlságosan kedves.
Egyáltalán nem.
Mi ezzel a probléma?
- Semmi. - Nem történt semmi.
Mi a baj?
- Ez a kutya. - Milyen kutya?
Hát az én kutyám.
Elintézte a pipát.
Ne is törődj vele, hagyjad, hadd vigye.
Egy szép pipa volt Londonból.
Nekem tett szemrehányást. Mérgemben répát szolgáltam fel neki.
Kinek? A kutyának?
Dehogy a kutyának, a férjemnek.
- Úgy tudtam a lovak szeretik a répát. - Nevetséges!
Teljesen ki kelt magából ma reggel.
Valami semmiség miatt?
Ez olyan kínos.
Türelmesnek kell lenned. Ez nem könnyű.
- Férjes asszony vagy. - Igen?
Tudnod kel kezelni a dolgokat.
Ez normális, nem de?
Minden férfi egyforma.
Mi ezért nem mentünk férjhez.
Így van nem igaz?
Nem tudnak semmit a házas életrőI.
- A házas életrőI? - A házastársak megértőek egymással.
Egy nap majd te is férjhez mész, de akkor már késő lesz megérteni.
Hazamegyek.
Menj csak.
Az lesz a legjobb.
Répa úr is megy veled.
Akkor még maradok.
- Nem mész haza? - Nem.
- Itt töltheted az éjszakát. - Nem fogom.
- Akkor, hazamész? - Nem.
Döntsd már el!
A férje keresi telefonon.
Igazán? Köszönöm.
- Beszélhetnénk? - MirőI?
Tudod te ezt. Beszéltél Norikóval róla?
- Mégis mirőI? - Arról.
A szívérőI?
Azt akarja, hogy a testvéred vizsgálja meg.
- Gondolod, hogy megnézné? - Bizonyára.
A szakétőI mindig rosszul érzem magam.
Akkor ne igyál többet!
A munkám miatt muszáj vagyok.
A szívem rosszul viseli.
Néhányan azt tanácsolták, hogy menjek moxa kezelésre. El is mentem.
De már nem tud rá járni.
Norikóhoz beszélek.
Elmondok neki mindent. Ő segíteni fog.
Minden bizonnyal.
Remélem nem felejti el, megköszöni neki.
A főnöke fent van.
- Egyedül van? - Az imént jött.
- Még nem is köszöntem neki. - Igazán?
Még arra sem volt időm.
Kire vársz?
Én?
Sajnálom, de mennem kell.
Hova? ÜIj le és fújd ki magad.
De várnak rám a Ginzában.
Ki? Mr. Répa?
Sajnos igen.
Akkor indulj.
Csakóhoz mész feleségül?
Nem, nem hozzá.
Bocsánat!
Oh, maga itt van? Jöjjön, foglaljon helyet!
A Hill vállalt kereste, rögtön azután, hogy elment.
- És? - Azt mondtam nekik, amit meghagyott.
Köszönöm.
Kér egy italt?
Köszönöm.
Nagyom örülök, hogy látom.
Beszélni akarok magával.
MirőI?
Miért nem ment még férjhez?
Épp itt lenne az ideje.
Van egy ötletem.
Van egy régi ismerősöm az egyetemrőI, pár évvel idősebb nálam
aki egy ideje Kalkuttában lakik.
Manabének hívják. Igazán jóra való valaki.
Nem házasodott meg. És még mindig szűz.
Itt van róla néhány fénykép.
Ez ő.
Nézze meg.
Tessék egy másik.
Jobban golfozik és jobban néz ki mint én.
Sajnálom...
Most mennem kell.
Látom szabadulni akar tőlem.
Nem errőI van szó. Csak a szüleimmel kell találkoznom.
Igazán? Akkor elviszem kocsival.
- Ne fáradjon miattam. - Igazán nem tesz semmit.
Köszönöm.
Tegye el a képeket.
Mutassa meg őket a szüleinek és kérje ki a véleményüket.
Rendben. Köszönöm.
Kész a tea!
Álmos bácsikám?
Biztosan elfáradtál.
Miért nem fekszel le? Holnap nagyon korán indul a vonatotok.
Igazán jó előadás volt.
Ezek a fiatal színészek nagyon jók voltak.
Nagyon rokonszenvesek voltak.
Szívesen megnézném őket még egyszer.
Nagyon tetszett az előadás.
Most már menjünk lefeküdni.
Menjünk.
Látogasson meg egyszer Yamatóban.
Majd Norikó esküvője után meglátogatjuk.
Ti ketten oda jöhetnétek lakni.
Yamato a világ legcsodálatosabb helye.
Hagyjátok itt a házat a fiataloknak.
Igaza van. Már Koicsi is független lett.
Én nagyon örülnék neki.
Megyek lefekszem.
Jó éjszakát!
Szatake úr érdeklődött, hogy állok a férjhez menéssel.
A bácsikánk ugyanezt kérdezte.
Úgy látszik hirtelen nagyon népszerű lettem.
- Mit mondott a főnököd? - Nem volt elég időm, hogy végig hallgassam.
- Eltennéd ezeket? - Persze.
- Mamiya úr betege van. - Kicsoda?
Tamura asszony.
Rendben. Máris megyek.
- Meg vannak már a tesztek eredményei? - Még nem mindnek.
Ez furcsa.
Hogy van? Mamiya doktor vagyok.
Én pedig Aya anyukája.
- Foglaljon helyet. - Köszönöm.
Az ön testvére és a lányom nagyon jó barátok.
Tőle hallottam, hogy aggódik a szíve miatt.
Szeretném, ha megvizsgálna doktor úr.
Ez csak természetes.
Remélem tud segíteni rajtam. Elnézést a zavarásért.
Nem történt semmi.
Köszönöm.
Apropó, hadd gratuláljak Norikó miatt.
Ayával igazán örültünk a jó hírnek.
- Miféle jó hírnek? - Szatake úr talált neki vőlegényt.
Igazán?
Egy igazán szimpatikus fiatalembert.
Egy vállalat igazán jó hírű elnökét.
Nagyon jó családból származik, Zentsujiból.
Csodálatos, tradicionális stílusú házban laknak.
Igazán?
Nos, kezdhetjük?
Köszönöm, hogy szakított időt rám.
Itthon vagyok.
Szia. Ma korán haza értél.
- Noriko itthon van? - Nem.
- Egy barátja esküvőjén van. - Melyik barátja?
Csako. Nem ismered.
A fürdő foglalt.
A papa van bent.
Tamura asszony volt bent a kórházban.
Aya anya?
Nincs rendbe vele valami.
Mi baja?
Az orrával van valami nem a szívével.
Milyen a fürdő papa?
Nagyon kellemes
Kedvelem Szatake urat, összeillene Norikóval.
Nem gondolod?
Tamura asszony mondta, hogy egy vállalat vezetője.
- Jóképű fiatalember. - Találkoztál vele?
Láttam a fotóját.
Van róla képe?
Iszamu, menj a szobádba!
És hogy néz ki?
A fotón éppen golfozott. Az arca rosszul volt kivehető.
Menj a szobádba!
Egyébként rendben volt.
Én is így gondolom.
- Mit gondolsz? - Szerintem jó parti lenne.
Gyerünk, Iszamu!
Ígéretesnek tűnik.
Egyetértek.
186, 187, 188, 189, 190...
Ez így 200.
Húsz jen.
Pont annyi, amennyire szükséged van.
Iszamu, masszírozd még egy kicsit a nagymamát.
Ah, most te fogsz masszírozni?
Köszönöm.
Ezzel a húsz jennel együtt, háromszáz jenem van nagymama.
Mire gyűjtesz pénzt?
Egy játék vonatra.
De olyanod már van.
Kellenek hozzá sínek is. Nem igaz, Iszamu?
Ez a fürdő nagyon kellemes volt. Igazán jól esett.
Apa!
- Norikó kapott egy házassági ajánlatot. - Igazán?
Ígéretes ajánlat.
Nagyon jó.
Itt volt már az ideje, hogy férjhez menjen.
Már huszonnyolc éves.
Ahogy mondod. Remélem ez egy jó parti lesz.
Úgy gondolom igen. Ki kellene hirdetni a dolgot.
Igen, azt nem ártana.
- Nem valami kedves. - Úgy találod?
Minden menyasszony rá szeretne hasonlítani.
De én soha sem szimpatizáltam vele.
Hát igen, olyan fellengzős és pökhendi.
- Hol töltöttétek a mézes heteket? - Shuzenjiben.
Mi Atamibe utaztunk.
Egész idő alatt esett. Nem tudtunk sehova elmenni.
A hotelben maradtunk és nem csináltunk semmi különöset.
Mari, ezt miért mesélted el?
Mert így volt.
Kértünk egy búgócsigát a hotel dolgozóitól.
Egy búgócsigát?
Játékkal ütöttük el az időt.
- A férjem egészen jól el volt. - Ah, igazán?
Nem kellene ilyeneket mondani a hajadon lányoknak.
Nevetséges! Nem szoktunk búgócsigával játszani, ugye?
Ez olyan gyerekes nem igaz?
A hajadonok nem értik ugye?
Sajnáljuk őket.
Hogy mondtad?
Mit?
Ez nincs rendjén.
Most megyek.
Aki hajadon, az nem tudja mi az igazi boldogság.
Nincs jogotok beszélni róla.
Hallgasson Répa asszony!
Nincs jogotok beszélni!
Úsztok a boldogságban, és ezt semmi másra
nem alapozzátok mint a házasságotokra, egy olyan lóra fogadtok,
amit nem ismertek, de biztosak vagytok benne, hogy nyertek.
Nincs igaza! Nem tudja mit beszél.
Nem tudja.
- Te is? - Ne visszakozz!
- Én is megyek. - Menjen csak álmodozó!
Nem viszonozzuk a napokban Noriko látogatását?
Örömmel venném.
Jövő vasárnap?
Rendben. Ayához is be tudsz nézni?
Bármikor benézhetek hozzá hiszen nem vagyok férjnél nem igaz?
Újra itt van!
Megjöttem.
Te vagy az Noriko?
Bezárjam az ajtót?
- Végre itthon! - Szia.
- Hogy nézett ki a menyasszony? - Gyönyörű volt.
A felvezetése nagyon szép volt.
Olyan ruhában volt?
Nem, kimonóban.
Tessék egy kis sütemény.
Milyen?
Egy is omlós sütemény. Nagyon finom.
Elmentem néhány barátommal a Ginzába.
Jövő vasárnap vendégeink lesznek.
Igazán? Főzök majd valami különlegességet.
- Nem kérsz belőle? - Neked hoztam.
Köszönöm.
A munkatársaim elég vidámak.
Mindig két félre osztanak minket. Az egyedülállókra és a házasokra.
Aya kiharcolta, hogy megint együtt dolgozzunk.
Miért csinálják ezt?
Mert a házasok lenézik az egyedülállókat.
Miért nem mennek férjhez?
- Ismered az álláspontjukat? - Természetesen.
Látom.
Sejtem mit gondolhatnak.
Mi van azzal a fiúval, akit Satake úr ajánlott?
Satake nagyon szépeket mondott róla.
Jaj de megijedtem!
Felkeltél?
Nem ellenkezet?
Nem.
Nem reménytelen.
Nem fogja elutasítani. Kérdezd meg tőle.
Ez a sütemény nagyon finom.
Legközelebb többet vásárolok belőle.
Nagyon makacs. Légy vele tapintatos.
Bízd csak rám.
Mond neki, hogy apa helyesli a dolgot, de nem akarja erőItetni.
Rendben.
Csak tapintatosan.
Jó napot!
Ki az?
Jó napot! Örülök, hogy látom.
Ah, Tami. Gyere be!
Köszönöm.
Hogy van?
Koicsi felesége itthon van?
Elment vásárolni. Kérem, helyezze magát kényelembe.
Tessék, néhány hal a szülővárosomból.
Remélem szeretik.
Nagyon kedves.
Nem tesz semmit.
Reggel volt egy idegen vendégünk.
Ki volt az?
Soha nem láttam előtte.
Egy férfi volt, középen elválasztott hajjal, szemüveggel, fekete táskával.
Azt gondoltam, hogy az adóhivatalból jött,
de aztán kiderült, hogy nem.
Ki lehetet az?
Egy nyomozó volt.
Kérdéseket tett fel Norikóról.
Arról érdeklődött, hogy készül e férjhez menni.
Azt kérdezte, hogy ki iránt érdeklődik.
Közben a fejét vakarta és mosolyogni próbált.
Zavarban voltam és azt mondtam, hogy találna nála jobb lányt.
Ez a szörnyű ember elég sok dolgot tudott Norikóról.
Azt is tudta, hogy a fiaink osztálytársak.
Jó napot!
Köszönöm, hogy olyan kedves volt Kenkicsivel.
Hogy van?
Jól, köszönöm.
A fia igazán jó orvos lett.
Köszönöm, de mióta a felesége meghalt minden idejét olvasással tölti.
Két éve történt ugye?
Igen. Hogy szalad az idő.
És Shojival mi van?
Ő nem fog visszajönni.
A minap is többen megjöttek.
Már nem reménykedem.
A feleségem még hisz benne hogy valahol életben van.
Hát nem tudom. Nem tehetünk semmit.
Ő mindig hallgatja az eltűnt személyekrőI szóló műsort a rádióban.
Mókás dolog, ahogy a memóriám működik.
Az új dolgokat mindig elfelejtem.
Mivel minden Shojira emlékeztet, mi van ha életben van.
De jelenleg semmi okunk reménykedni.
ORVOSI RENDELŐ
Zentsujiban dolgozik a postán, nem?
Pontosan.
Ismer egy Manabe nevű férfit?
Nem. Ki ő?
Nem számít.
Kérdezze Sakagucsit.
Igazán? Zentsujinan van?
Ő elég sok embert ismer. Biztos Manabét is ismeri.
Ő is ott van a postán?
- Itt van? - Nem, arra van!
Rengeteg gyerek van körülöttünk.
A vasárnap mindig ilyen zajos.
Mindig ilyen zsúfolt a ház.
Nem tudok maradni.
Nézz a lábad elé!
Oda megyek!
Gyorsabban!
Körbeért!
Ez kész?
Igen, viheted.
Mekkora tömeg!
Van elegendő szendvics mindenkinek.
Mindenki tud enni.
Ne lépj rá a sínekre!
Ezt eltudod vinni?
Anya, vegyél még nekem síneket.
Már eleget kaptál.
A barátaimnak sokkal több van. Nekem csak hét darabom van.
Van pénzed rá nem?
Hagyjál. Igazán hosszú nap előtt állok. Megértetted, Isamu?
Kérlek vegyél még!
Kérleld apádat.
Kérlek!
Az átmérője 32mm. Ne felejtsd el!
- Ügyes legyél! - Hallgass!
- Veszel még? - Nem.
Zsugori!
Jó napot!
Taka nem tudott eljönni.
- Taka jött meg? - Nem.
Oh, mekkora tömeg!
Figyelj rám!
Indulj!
Jó napot!
Szerbusz! Gyere az emeletre.
Ez szép.
- Az anyukádnak. - Köszönöm.
Olyan szép innen a kilátás!
Sokkal szebb, mint minálunk.
- A szüleid? - Elmentek.
Taka férjével mi van?
Üzleti útra ment. Nem akart vele menni.
Fordított esetben én se lennék itt.
Úgy látszik ez nem egyszerű.
El tudott volna jönni. Van egy bejárónője, aki segít neki.
Egy feleségnek sok kötelessége van.
El se tudjuk képzelni mennyi.
Ez igaz.
Szolgáld ki magad.
Kamakura egy kellemes hely.
Egy hely, ahol sohasem fogok élni.
Noriko, telefonon keresnek.
Oiszóból.
Jó napot? Taka? Mi történt?
Taka hívott Oiszóból.
Az apja megbetegedett.
Ez nem igaz. Most utazott el.
Ez az uzsonna az ő ötlete volt.
Miért nem jött el?
Faképnél hagyott minket.
Összevitatkoztunk.
Diákkorunkban nagyon közeli barátok voltunk.
Aztán eltávolodtunk egymástól.
Külön utakon járunk. Úgy látszik ennek így kellett lennie.
Ezt nem szeretem.
Elmegyünk a strandra?
Igen.
Előtte együnk valamit.
Passzold ide az italt.
Ez a legboldogabb időszaka az életünknek.
Sajnos Norikó nemsokára elhagy minket.
Így kell lennie.
Mi a véleményed Szatakéról?
Remélem, hogy komolyak a szándékai. Számára is eljött az idő megházasodni.
Hogy elrepült az idő.
Koicsi megházasodott és már gyerekei vannak.
És most Norikón a sor.
Talán ez életünk legboldogabb pillanata.
Gondolod?
Leszünk még ennél boldogabbak is.
Én többre nem vágyom.
Sokra becsülöm a mai napot.
Nézd!
Hogy sírhatnak szegény gyerekek.
Emlékszel, Koicsi mikor sírt utoljára?
Jó napot! Igen itt van!
A felesége!
Köszönöm.
Fumiko? Én vagyok.
Az éjszakát egy betegemnél kell töltenem.
Norikó megjött már?
Úgy néz ki jól alakulnak a dolgai.
Beszéltem Szakagucsival.
Majd elmesélem, ha hazaértem.
Jól van.
Jó éjszakát!
Éjszakai ügyelet?
Jól néz ki!
- Mennyi volt? - Kilencszáz jen.
Mennyi?
Ilyen drága!
Ez nem volt jó ötlet.
Elment az étvágyam
Gyere. Add ide a tányérokat.
Nem adhatom, amíg nem fizeted ki.
A tányérokat, kérem.
Rosszul érzem magam. Miért is bíztam rád, hogy te vedd meg?
Kifizeted a felét?
- Én? - Akkor felejtsük el.
Jól van, ki fogom fizetni.
Komolyan gondolod?
Nagyon drága volt.
De ez a cukrász a legjobb a városban.
Más fele ennyiért elkészítette volna.
De olyan ritkán szoktunk tortát enni.
Jó estét!
- Ki az? - Yabe.
Kerüljön beljebb.
Koicsi ma este...
Felhívott és azt mondta, hogy késő éjszakáig dolgozik.
Kérem, kerüljön beljebb.
Jó estét!
- Örülünk, hogy eljött. - Nem tesz semmit.
- A szüleik hol vannak? - Már lefeküdtek.
A legjobbkor érkeztem. Ez az enyém?
Kérem.
- Mit ünnepelnek? - Miért?
Vagy talán gyakran szoktak tortát enni?
Nem túl gyakran.
Csak érdeklődtem.
Hozzá kezdhetek?
Jó sokba kerülhetett.
Nem számít.
Egyen és ne aggódjon.
Finom.
Gratulálhatok?
Nekem?
Hallottam ezt-azt.
Valóban? És mit?
Noriko férjhez megy, nem igaz?
Talán.
- És azt beszélik, hogy maga is. - Én?
Az édesanyja mondta.
Ezt csak ő gondolja így.
Szerintem igazán újra házasodhatna. Nem igaz?
De, ráadásul Mitsuko aranyos lány. Úgy hallottam igazán kedves.
Csak anyám gondolja így.
Azt már nem eszi meg?
De hogy nem eszem meg!
Egészen biztos? Kár.
Ez nagyon finom volt.
Gyorsan a süteményt.
Mi az már megint?
Jó estét!
Megjöttem!
Szia, papa.
Nagyszerű!
Nézd mit kaptam! Úgy örülök!
Papa vett nekünk síneket!
Ez szuper! Annyira örülök neki!.
Várj! El a kezekkel!
Ez nagyon szuper! Lássuk csak.
Mi ez?
Kenyér.
Fogd be!
Hülye!
- Anya hol van? - Tereget.
Anya!
A Norikónak tett ajánlat ígéretesnek tűnik.
Igen, annak.
Egy jó hírű, Zantsujiból való család második fiú gyermeke.
Jó kapcsolatai vannak, egy igazán sikeres üzletember.
És milyen idős?
1910-ben született, most úgy negyven éves lehet.
- Negyven? - Igen, úgy negyven éves.
Negyven mi?
Túl öreg Norikóhoz.
A kor nem számít.
- De túl öreg Norikóhoz. - Így van.
Akkor milyen idős lenne a jó?
Aki nem sokkal idősebb nála?
Ha ennyire válogatós akkor soha sem fog férjhez menni.
Igen megbecsült ember, ne kössetek már mindenbe bele.
Rossz előérzetem van.
Rossz előérzeted van?
És miért? Kifejtenéd?
Ezzel a hozzáállással
mindent el fogsz rontani.
Csak bele gondoltam...
Te is ezt akartad.
Vagy nem beszéltük meg? Már ti is régóta ezt szeretnétek.
De...
Mit de?
Noriko mit gondol a dologról?
Azt mondta, hogy elfogadja.
Nem ti mondtátok nekem?
Ti mondtátok.
Te vagy aki...
Nem én vagyok! Fejezd be a csűrés-csavarást!
Talán túl sokat kérek?
Mi történt?
Koicsi leszidott.
Ne is törődj vele!
Nagyon nyugtalanítja Norikó ügye.
Ne vedd magadra.
Hazug! Hazug!
Síneket akarok a vonataimnak!
Hagyd abba!
Fejezd be!
Hülye kenyér!
Fejezd be!
Miért csinálod ezt? Nem rugdossuk az ételt a földön!
Hazug!
Nem gondolod, hogy ez nem szép dolog!
- Nem érted? - Engedj el!
Iszamu, gyere!
Megjöttem.
Hova mész? Ki szidott le?
Hová mentek?
Nem tudom.
Megjöttem.
Már megint leszidtad őket?
Látom rossz kedved van.
Nem kellene mindig így leszidnod őket.
Úgy sajnálom szegényeket.
Miért?
Ha nagyobbak lesznek félni fognak tőled.
Ne oktass ki!
Nem akartalak kioktatni. Mindig ilyen vagy.
Törődj a magad dolgával!
Jól van na.
Megjöttem.
Nagyon rossz kedvében van.
Idióta!
Iszamu! Gyere!
Hol vannak már?
Aggódok miattuk.
Már biztosan éhesek.
Igen, biztosan.
Szegény kicsikéim.
Még mindig nem jöttek haza?
Még nem. Merre lehetnek?
Már későre jár.
Megnézem merre lehetnek.
De, papa
Semmi de, megyek.
Jó estét! Tami?
Maga az Noriko?
Nincsenek itt a gyerekek?
Nincsenek.
- Mi történt? - Még mindig nem jöttek haza.
Igazán? Vajon hol lehetnek?
Olyan későre jár.
Vajon merre lehetnek?
Mi újság?
Segíts megkeresni a fiúkat.
Jól van.
Menjünk.
- Vegyél másik cipőt! - Ez jó lesz.
Már éjszaka van. Légy óvatos!
Fésüljétek át az utcákat. Különösen a Hase környékén.
És ne felejtsétek el őket megnézni a pályaudvaron sem.
A sikátorba is nézzetek be!
- Én ide teszek. - Én meg ide.
Miért kell mindig így leszidnia őket?
A gyerekek érzékenyek. Nem szabad mindig keménynek lenni velük.
Meg kell őriznünk a hideg vérünket!
Igaza van. Nem kellett volna.
Nem olyan egyszerű ez.
Ez igaz. Nem egyszerű.
Jó napot! Igen?
Ah! Mamiya kisasszony?
Igen, itt van.
- Engem keresnek? - Igen.
Jó napot.
Hogy? Otthon vannak?
Hála az égnek.
Értem.
Siettek haza.
Előkerültek.
Hála Istenek.
A pályaudvaron voltak, már nagyon megéheztek.
Szegények.
Csak a gond van velük.
- Akkor én indulnák is. - Igen, az lesz a legjobb.
Mindig leszidom őket.
Ez egy rossz tulajdonságom. Szerencsétlenségemre.
Mindig ez szokott történi.
Nem felejtette el, amit megbeszéltünk. - Mit?
Az akitai kórházba azonnali kezdéssel orvost keresnek.
Ah, igen.
Holnap megkérdezem tőle.
Jó éjszakát!
Megjöttem.
Az én kicsikém!
Már itthon vagy.
Korábban jöttél. Éhes vagy?
- Van sült rizs. - Az jó lesz.
Anya!
- Néhány dolgot meg kell beszélnünk. - Igen?
ÜIj le.
Mi az?
Elutazok Akitába.
Akitába? A munkád miatt?
Felajánlottak egy orvosi állást az Akitai Kórházban.
Ők kerestek meg téged?
Mamiya úr járt közben az érdekemben.
Azt mondta, hogy néhány év múlva visszatérhetek Tokióba.
Mit gondolsz?
Igent mondjak?
Én szeretnék. De ha akarod, te itt maradhatsz.
Egyedül nem utazhatsz el!
Velem akarsz jönni?
Nos?
Nem tudom...
Akita nagyon messze van.
Nem tetszik az ötlet? Jelentős fizetés emelést kapnék.
Tokióban is találnál más állást nem gondolod?
Ott annyira más lenne minden, mint itt.
Ez nagy lehetőség a számomra.
Tudom, de...
Ott kutatásokat is folytathatnék.
Megígérték, hogy pár év múlva visszatérhetek Tokióba.
Nem szalaszthatok el, egy ilyen kedvező ajánlatot.
Nem gondolod?
Igen fogok mondani, rendben?
Anya, rossz szokásod, hogy hallgatsz, mikor dühösnek kellene lenned.
Jó napot!
Hogy van?
Meg vagyok.
Az jó. Foglaljon helyet.
- Hol van Norikó? - Elment.
Múlt éjjel Manaba úr járt itt.
Mit beszélt?
Semmi különöset.
- Norikó ügye hogy áll? - Milyen ügye?
A házassági ajánlata.
Még nem nyilatkozott.
Rákérdezet már?
Én?
- Nem értem. - Mit akar mondani?
Érdeklődik a kérője iránt?
Mint gondol róla?
Néha úgy tűnik elfogadja, máskor meg ellenkezik.
- Mindig ilyen szokott lenni? - Igen.
- Még soha sem volt szerelmes? - Azt hiszem nem.
Van neki egy Audrey Hepburn albuma ami elég megviselt.
Kicsoda Audrey Hepburn?
- Egy amerikai színész. - Egy nő?
- Egy nőért rajong? - Nem!
Sohase lehet tudni. Olyan kiismerhetetlen.
- Miért nem szokta tanítgatni? - Mégis mire?
Bármire.
Mit ért az alatt, hogy bármire?
Ne legyen már ilyen félénk!
Ne beszéljen így!
Ez olyan durva!
Valóban? Sajnálom.
Készítsen egy kis teát!
Vagy inkább kávét kér?
Nem kérek semmit, köszönöm.
Noriko késik.
Ma nem tud eljönni. Meg kell látogatnia a testvérét.
Miért nem ezzel kezdte?
Igazán mondhatta volna előbb is.
- Mi szólna hozzá, ha elmennénk szusizni? - Jó ötlet.
Milyen hallal szereti?
Tonhallal.
- És egy kis kagylóval? - Igen.
- És hosszú szemű rizs tekerccsel? - Azt nem kérek!
Maga nagyon különös.
Shojival gyakran betértünk ide diákkorunkban.
Igazán?
Mindig ennél az asztalnál ültünk.
Az a kép már akkor is ott lógott.
Hát igen, az már régen volt.
Igen.
Gyakran veszekedtünk, de közel álltunk egymáshoz.
Még nálam van a levele.
A katonai postával érkezet. Egy búza szárral zárták le.
Annak idején olvastam a Búzák és katonákat.
Meg van magának?
Persze. Örülnék neki, ha elolvasná.
Köszönöm.
Itt van is.
- Sokáig vártatok rám? - Nem.
Indulhatunk? Mit fogunk enni?
Amit csak szeretnének.
Egy búcsút vacsorát rendezünk magának. A költségeket mi álljuk!
Mi vagyunk a meghívók. De ne verjük magunkat nagy költségekbe.
Zsugori!
Az olcsóbb fogások nem szükségszerűen rosszabbak is.
Menjünk!
Jó estét!
Ki az?
Csak én.
Ah, Noriko.
Gyere. Örülök, hogy eljött.
Köszönöm.
- Mitsuko korán elaludt. - Igen.
Csomagol?
Már majdnem végeztem.
A családom küldött egy kis búcsúajándékot.
Nem kellett volna. Igazán nagyon kedves.
Köszönjük szépen.
Kenkicsi hol van?
A búcsúztatóján,
már korán reggel elment.
És maga mikor megy utána?
Amint végeztem a takarítással.
Biztos fárasztó.
Köszönöm mindent, amit értünk tett.
Első alkalommal utaznak Akitába?
Igen.
Utsunomiya volt eddig a legészakabb, ahol voltam.
Néhány év múlva visszajönnek.
Kenkicsi is ezt mondja.
Ő is úgy hiszi.
Remélem, hogy így is lesz.
Jó lett volna, ha újra megházasodik,
és itt maradhatunk volna, itt élhetnénk az életünket.
Figyeljen...
Remélem nem sértődik meg, és kérem ne mondja el ezt Kenkicsinek.
MirőI van szó?
Nos...
Tudom, hogy ez reménytelen.
Én azt szerettem volna, ha Kenkicsi olyasvalakit választ magának, mint ön.
- Reméltem, hogy ez bekövetkezik. - Igazán?
Kérem, ne haragudjon rám emiatt. Csak elmondtam, ami a szívemet nyomta.
Ez volt az én álmom.
Ezzel mit akart mondani?
Mivel?
Tényleg bennem reménykedett?
Sajnálom. Nem akartam megsérteni.
Nem zavarná egy ilyen vén lány mint én?
Akkor, igent mondanék.
Igazán?
Tényleg ezt szeretné?
Egészen biztos? Ezt alig hiszem el!
Olyan boldog vagyok! Igazán így gondolja?
Ez csodálatos!
Nagyon köszönöm!
Istenek hála, hogy átjött, különben soha sem beszéltünk volna róla.
Látja, néha jól jön, hogy olyan sokat fecsegek.
Oh, olyan boldog vagyok! Úgy megkönnyebbültem.
Nem kér egy kis babot kenyérrel?
Nem, köszönöm.
Most mennem kell.
Miért?
Kérem, várja meg velem Kenkicsit.
Későre jár.
Ez igaz.
Igazán hihetek a szavában?
Elhatározta magát?
Olyan boldog vagyok!
Jó éjszakát, és még egyszer köszönöm.
Jó éjszakát.
Köszönöm a tegnap estét.
- Melyik vonattal indulnak reggel? - A 8:45 megyünk Aomoriba.
Jól van, jó éjszakát.
Megjöttem.
Találkoztál Norikóval?
Mondott valami fontosat?
Nem, semmi különöset.
Kenkicsi, azt mondta, hogy szívesen tagja lenne a családunknak.
Ezt nekem kinyilvánította!
Elmondtam neki, ami a lelkemet nyomta.
És milyen jól tettem. De nem gondoltam volna, hogy beleegyezik.
Mibe?
- Igent mondott. - Igent mondott mire?
Igent mondott arra, hogy hozzád menne.
A feleséged lenne!
A feleségem?
Igen.
Hát nem csodálatos? Istenem olyan boldog vagyok.
Örömömben teljesen megkergültem.
Neked is boldognak kellene lenned. Igazán olyan boldog vagyok.
Hagyd abba a sírást.
Nem tehetek róla.
Te is kimutathatnád az örömödet.
Téged is boldoggá tett a hír ugye?
Igen, én is örülök.
Akkor mutasd ki. Ne tartsd magadban.
Olyan különös fiú vagy!
Norikó már hazaért?
Úgy hallottam, néhány perce jött meg.
Pappa!
És mama maga is.
Kérem, jöjjenek le.
Mi történt?
Kérem, üljenek le.
Nos?
Noriko Yabéhoz menne feleségül.
Kenkicsihez?
Pár órával ezelőtt az anyának elmondta a szándékait.
De, holnap reggel elutaznak Akitába.
Ezért döntöttem így.
Ez egy nagyon komoly döntés. Biztosan alaposan végig gondoltad?
Már gyereke van.
A döntésed mindannyiunkat érint.
Tudod!
Miért nem beszélted meg előtte a dolgot anyával és apával?
Végig gondoltad ezt?
Elhamarkodottan cselekedtél.
Nem tudom, hogy anya és apa mit gondol, de én ellenzem a dolgot.
De én...
De mikor az anyával beszéltem, úgy éreztem nem hezitálhatok.
Hirtelen úgy éreztem, hogy boldog lennék mellette. Ezért döntöttem így.
És biztos, hogy ezt nem fogod később megbánni?
Úgy gondolom, nem fogom.
Biztos vagy benne, hogy később nem fogod megbánni?
Biztos.
Meg vagy róla győződve, hogy nem fogod megbánni?
Nem, nem fogom megbánni.
Nem fázol kedvesem?
Menjünk fel!
Menjünk lefeküdni.
Felelőtlenség volt, hogy egyedül döntött így.
Úgy viselkedett, mint egy felnőtt. Egyedül döntött.
Mit tegyünk most?
Hagyjuk a saját feje után menni?
Miért ne? Határozott választ adott.
Saját magunkat nyugtatnánk meg.
Még is mit tehetnénk ezek után? Csak a saját feje után megy.
Tudod te is milyen.
Igen?
Yabe asszony keres.
Megyek.
Köszönöm, hogy eljött.
- Talált magának ülőhelyet. - Igen, szerencséje volt.
Nem bírta volna ki egész Akitáig az utat állva.
Miért kereset fel?
A pályaudvaron nagy volt a tömeg, ezért nem volt alkalmunk beszélni.
MirőI kellene beszélnünk?
Nem akartam ott, mindenki előtt megkérdezni.
De amióta elváltunk folyton ezen gondolkodom.
Micsodán?
A múlt éjszakán. Nem tudom elhinni, hogy megtörtént.
Az egész olyan, mint egy álom.
A szülei is áldásukat adták?
- Igen. - És a bátya?
Miatta se aggódjon.
Igazán? Mind áldásukat adták?
Úgy megkönnyebbültem!
Kenkicsi mit mondott?
Ki? Kenkicsi?
El volt ragadtatva. Egész éjszaka nem aludt.
Aztán az éjszaka közepén nassoltunk egyet!
Igazán?
Minden aggodalmam már a múlté. Szép és hosszú életem lesz, hála magának.
Nos, azt hiszem akkor megyek is. Annyira boldog vagyok!
A kijárat arra van.
Oh, erre?
Annyira boldog vagyok!
Kihúznád a szélét?
Megkérdeztem tőle, hogy helyes volt-e egyedül döntenie.
Én is ezt kérdeztem tőle.
Nem kell egybőI férjhez menni, ahogy kinövünk a gyerekkorból.
Ez igaz.
Talán nem gondolta át,
de hát már nem tehetünk semmit.
Arra gondoltam...
amióta befejezte a gimnáziumot,
valahányszor a volt osztálytársairól beszélt,
mindig azt kérdeztem tőle, ki ment férjhez.
Ismered Shinoda asszonyt de Den'en-Chofuból?
Valahányszor meglátogattam, abban a szép házában,
mindig arról álmodoztam, hogy Norikó is egy ilyen szép ház asszonya lesz.
Tudom.
Úgy gondolom, hogy Szatake úr sokkal jobb parti lett volna.
Egyetértek.
Nem értem én a mai fiatalokat.
Elmész?
Csak a madaraknak veszek eleséget.
Kikísérem.
Mást is kellene hoznom?
Nem.
Szia!
Ez a végleges döntésed?
Elég váratlanul ért. Mikor lesz az esküvő?
Pár hónap múlva utazik haza.
Nagy döntést hoztál meg.
Azt hittem, te az a típus vagy, aki sohasem fogja elhagyni Tokiót.
Miért?
Úgy képzeltem, hogy egy nyugati stílusú kertes házban élsz
majd Chopint hallgatva.
Csempeköves konyhádban, a hűtődet Coca-Colával töltöd fel.
Mindig úgy hittem, hogy igazi háziasszony leszel egy ilyen házban.
Amikor meglátogatnálak, a verandán fogadnál,
fehér pólóban, egy foxterrierrel a lábaid között,
és a kerítés fölött köszönnél rám: "Hello, how are you?".
Ne beszélj már.
Máshogy nem tudtalak elképzelni.
Akita olyan vidékies.
Fel veszed majd a helyi viseletet?
Persze.
Úgy mint azok az asszonyok?
Nahát, milyen szép napunk van, ugye? Nagyon jó idő van.
Tudsz majd így beszélni?
Persze! Erre felkészültem! Nem olyan nehéz ez.
Hát, meglep a magabiztosságod.
A nagy városból jött és a mi dialektusunkban beszél.
Ki se néznéd belőle, hogy ismeri a dialektusunkat.
Úgy képzeltem, hogy Akitában fogunk lakni az esküvő után.
Úgyhogy elterveztem, hogy megtanulom az ottani dialektust!
Nagyon helyes!
Volt egy lány az iskolátokból, aki Akitából jött, nem emlékszel?
Tényleg!
Emlékszel...
mielőtt a bátyád elment volna a háborúba,
elmentünk egy túrára vele és a barátjával.
Tudod?
Nem emlékszem már, csak arra, hogy velünk volt.
Már akkor szerelmes voltál bele?
Nem, különösebben semmit sem éreztem iránta.
Akkor mikor kezdődött?
Nem tudom. Fokozatosan szeretem belé.
Valóban? Erre nem is gondoltam.
Persze, hogy nem. Nem gondoltam, hogy ő lesz a férjem.
És mi történt?
- Semmi se. - Semmi?
Nos, nem igazán. Hogy magyarázzam el?
Olyasmi volt, mint mikor keresel valamit,
amirőI aztán kiderül, hogy végig ott volt az orrod előtt.
Mikor anya keresi a szemüvegét, az is mindig az orra előtt van.
- Hát így történt. - Hogy?
Ha a közeledben van, nem tudod, hogy ő az igazi.
Végül megszeretted.
Nem, nem így volt. Szerelmes lettem belé.
Gyermekkorom óta jól ismertem, és tudtam, hogy bízhatok benne.
Ez azt jelenti, hogy szereted.
Én csak azt tudom, hogy teljes szívvel bízhatok benne és ettőI boldog vagyok.
Nem érted ugye?
EttőI még nem vagyok szerelmes, nemde?
- Nem, ez nem igaz. - Pedig így van.
Szerelmes vagy. Te bele szerettél.
Gondolod?
Igen. Ne akard, hogy megverjelek!
- Jobb, ha nem teszed, ahogy te tudsz ütni. - Megjöttem.
- Anya, majd megfogom! - Mit csináltok?
Aya, hol van az a valami?
Amit valamelyik nap vettem, sárga és kövér.
Tudom, valahova ide tettem.
- Asszonyom ezt keresi? - Ah, igen.
Mit keresett?
Nem tudom.
Mindig ilyen. Még biztosan visszafog jönni.
Csodálkozom, hogy már ilyen szenilis.
Ha férjhez mentem, nem tudom mikor utazhatok haza.
A férjeddel nem akartok majd inkább itt élni?
Ez nem kérdés. Egy igazi férfi sem akar a felesége családjával élni.
Mondtam! Mindig ezt szokta csinálni.
Örülök, hogy találtál egy férfit, aki szeret. Szerencsés vagy.
De azt is tudom, hogy a közös életünk nem lesz könnyű.
Számos nehézséggel és problémával kell majd szembenéznünk.
Össze kell majd húznom a nadrágszíjat és keményen dolgozni.
Mi a helyzet a főnököd jelöltjével?
Ma reggel kosaraztam ki.
Mit szól hozzá?
Nevetet és azt mondta, hogy a modern lányok között régimódi vagyok.
Ez jó pofa. Biztosan fent van az emeleten.
Manabe úrral.
Miért nem nézed meg magadnak? Lopva rápillanthatnál a másik szobából.
Köszönöm, nem.
Jó szórakozás lenne. Nagyon jó képű.
Nem, köszönöm.
Miért nem akarod? Jó muri lenne.
Nekem nem tetszene. Nincs szükségem egy másik férjre.
Ne ellenkezz. Menjünk!
- Már találtam magamnak vőlegényt. - Menjünk.
- Nem kellene. - Együtt megyünk.
- Nem kellene. - Gyere.
Mi lenne, ha mindnyájan áldásunkat adnánk rájuk.
Ez lehetetlen.
Nem tudom.
Én sajnálom.
Beszéljünk vele újra és kérdezzük meg, biztosan tudja-e mit csinál.
Talán erre lenne szükség.
Azt mondta eldöntötte, de még megváltoztathatja a döntését.
Megjöttem. Elnézést a késésért.
Ayánál voltam.
Ettél?
Még nem. Majd készítek valamit. Maradj csak.
- Majd kiszolgálom magam. - Maradt még egy kis krokett.
Jó. Elnézést.
Aggódsz, amiért egy olyan férfihez megyek hozzá, akinek gyereke van?
Így van.
Kérlek ne aggódj. Én sem aggódom.
A mama sajnál téged.
A múlt éjjel a konyhában sírdogált.
Szeretem a gyerekeket.
A papa és a mama nem így vélekedik errőI.
Mitsuko fel fog nőni, és amikor közös gyereket lesz...
Hagyjuk. Mindent átgondoltam.
Minden rendben lesz.
Ez nem egy különleges szituáció. Tudom majd kezelni.
De...
Ne aggódj!
Tudom, mit kell tennem.
Biztos?
Optimista vagyok.
Az anyagiak miatt nem kell aggódnom, mint másoknak.
Nem, a szegénységtőI nem félek.
Magabiztos vagy?
Akkor nekem sincs okom aggódni.
Őszintén szólva, nem tudtam volna teljes bizalommal fordulni egy férfihoz,
aki negyven éves létére még mindig agglegény.
Szerintem egy férfi, akinek már gyereke van sokkal megbízhatóbb.
Csodállak, Noriko.
Miért?
Nem tudtam semmit a házasságról, mikor férjhez mentem.
Ha családom lesz, nem tudom mennyi időm lesz rátok.
Emiatt ne aggódj.
Papának és mamának csak a te boldogságod a fontos.
Más nem számít.
De nem lesz könnyű elutaznom hozzátok, ha nem fogok dolgozni.
Ez így van rendjén. Te és én versenyezni fogunk.
Miben?
A takarékoskodásban. Nem áll szándékomban veszteni.
Nekem sem.
Le kell szoknod a torta evésrőI.
Persze. Túl drága lenne.
De azt a tortát megeszem majd, amit másoktól kapok.
Gyere! Olyan szép itt!
Örülök, hogy eljött.
Gratulálok!
Mindent köszönök.
Kérem, én tartozom köszönettel.
Ismeri Ayát? Nincs kedve velünk vacsorázni?
Köszönöm a meghívást, de sok dolgom van.
Megértem.
Nos, látogasson meg minket, ha majd Tokióban jár.
És legyenek boldogok a férjével.
Manabe csalódni fog, de ilyen az élet.
Ha fiatalabb lett volna és egyedülálló, akkor igent mondott volna neki?
Valószínűleg akkor is kikosarazta volna.
Jöjjön és nézze meg Tokiót látképét.
Tokió nem rossz hely.
- Mégis felteszed? - Nem tudom eldönteni.
Vedd le!
Kérem, nézzenek a kamerába!
Maradj nyugton, Iszamu.
Asszonyom, hajoljon előre kérem.
Mindenki felkészült?
Nem csinálhatnánk egy külön képet a szülőkrőI?
- Jó ötlet. - Valóban az.
Olyan szépek így együtt.
Ne gúnyolódj!
Már nem vagyunk olyanok, mint régen.
- Befejeztem. - Én is.
Jó étvággyal etettek
Hova mész?
Kakkilni
Most, hogy Yabe felesége leszel, örültem volna, ha nem megy Akitába.
De tudom, hogy ez elengedhetetlen ahhoz, hogy megvalósíthassa a terveit.
Rövid időn belül úgyis visszajöttök.
Igen, gyorsan el fog repülni az idő.
Már tizenhat éve itt élünk.
Pontosan.
Noriko tizenkét éves volt azon a tavaszon.
Csak egy kicsivel volt idősebb Minorunál.
Mindig szalagot hordott a hajában és szeret énekelni.
Olyan csinos volt.
A gyerekek gyorsan felnőnek.
És te mihez kezdesz most?
Nyitok egy saját rendelőt.
És a kórház?
Az esti műszakokat ezután is elvállalom.
Értem.
Elválnak az útjaink, de egyszer majd újra együtt leszünk.
Jó lett volna, ha örökre együtt maradunk, de ez lehetetlen.
Anya és apa, kérem olykor azért látogassanak meg Yamatóban.
Sajnálom, hogy szétmegy a család.
Nem te tehetsz róla. Ez elkerülhetetlen volt.
Noriko, kérlek nagyon vigyáz magadra!
Úgy hallottam, hogy Akitában nagy hűvös van.
Figyelj oda magadra, vigyázz az egészségedre.
Nagyon hiányozni fogsz nekünk.
Nézd!
Egy fiatal menyasszony!
Vajon a férje hova valósi?
Vajon Norikót is így kísérték?
A mi családunk szétszóródott.
De még mindig jobban összetartunk, mint mások.
Az elmúlt évek alatt, nagyon sok mindent megéltünk együtt.
Igazán nem kérhetünk volna többet.
Nagyon boldogok voltunk együtt.